Betyg - 8
8
Finstämd och välformulerad americana på jämnbra album.
![Jenny Renolds - Any Kind of Angel](https://zeromagazine.nu/wp-content/uploads/2020/09/Jenny-Renolds-300x300.jpg)
Any Kind Of Angel är Jenny Reynolds fjärde platta, och det är en delikat anrättning sångerskan, gitarristen och kompositören serverar. Reynolds sjunger innerligt och förutom Hank Williams klassiker ”I´m So Lonesome I Could Cry” som avslutar albumet har hon skrivit samtliga låtar själv.
New England-bördiga Jenny Reynolds, boendes i Austin sedan 2003, gör ingenting flashigt eller plastigt på Any Kind Of Angel. Tvärtom, det här är traditionellt framförd mjuk amerikansk musik med traditionellt berättande, amerikanska texter som tycks uppståndna ur innerlighet, berättarlust, eftertanke och kärlek. Till sin hjälp har Reynolds fina musikanter som Jaimee Harris, BettySoo, Warren Hood, Oliver Steck och Scrappy Jud Newcomb. Plattan är producerad, mixad och mastrad av Mark Hallman och resultatet är mycket välkomnande och varmt. De låtar jag först föll för var bluesiga ”The Trouble I´m In”, soft sexiga och förföriska ”Love & Gasoline”, sorgsna ”The Way We Say Goodbye” och det fina titelspåret, men efter att ha lyssnat igenom skivan några gånger framstår även ”The Way That You Tease” och latininfluerade ”Dance For Me” som höjdpunkter. Som alltid med musik av det här slaget kräver den lyssnarens uppmärksamhet för att riktigt ta den till sig, och det är ett nöje att ge Jenny Reynolds den uppmärksamheten. Efter ett tag befinner man sig så djupt inne i berättelserna och stämningarna att de uppslukar en, och jag kan inte annat än att vilja stanna där mycket längre tid än de 40 minuter skivan tar att lyssna igenom. Men det är det fina med plattor, man kan höra dem hur många gånger som helst. Tyvärr innehåller cd-konvolutet inga texter, men sången går fram bra så det gör inte så mycket.